BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
KLOKKEN 03:30
Hun må være ældre end min mor.
Skyd mig, hvis jeg stadig laver det her i hendes alder.
Jeg vil godt skyde dig nu, hvis du spørger pænt.
Man må altså hverken spise eller drikke her.
Fuck jer.
Hvad sagde du?
Jeg mener, jeg sagde "fuck jer".
Pak dine ting.
- Jeg er næsten færdig med det her. - Nu.
Kom så.
Hvornår er du blevet kræsen?
Tak.
Sikke en overraskelse.
- Har du måske ikke inviteret mig? - Du svarede aldrig.
Garderobe? Til min fest smed vi bare overtøjet på sengen.
Godt at se dig, Lee.
Du ringede aldrig tilbage, og jeg har nogle nye ideer.
- Er det derfor, du er kommet? - Ja.
Jeg er glad for, du er her. Prøv, om du kan hygge dig.
Jeg tror ikke på begrebet skriveblokade.
Har du aldrig haft det?
Det er noget, forfattere har opdigtet for at retfærdiggøre deres dovenskab.
Min succes skyldes udelukkende, at jeg sætter mig og får tingene fra hånden.
- Så enkelt er det. - Narrøv.
Jeg synes, hans foragt for lineære handlingsforløb er decideret makaber.
Det var en kort visit. Blev du mæt?
- Ringer du i denne uge? - Det skal jeg nok. Vi får se.
Jeg har nogle spændende projekter. Hvis bare min agent ville ringe.
Verden står ikke ligefrem og venter på endnu en Fanny Brice-biografi.
Og vi er vist ikke helt enige om, hvad der kan kaldes spændende.
Farvel.
Hvorfor har du halvtomme toiletruller stående i toiletskabet?
For at give gæsterne en fuld rulle.
Det er sygt, Marjorie.
Jeg har tabt min billet, men det er min frakke dernede for enden.
Hav en god aften.
"Man skal huske på, at de er fætter og kusine."
"Det var vores bedsteforældre da også."
"Ja, og se nu bare os."
Her, Jersey-tøsen.
Det er din livret, en reje.
Spis nu. Det er din livret.
De har stadig et udestående, frøken Israel.
Ja, det er jeg klar over.
Men hun er virkelig syg og meget gammel.
Lægen siger, at mindst halvdelen skal betales, før jeg må tilse hende.
- Aflægger I ikke lægeløftet? - De skylder os 82 dollars.
I guder...
Hvis hun kom herud, ville hun se det der.
Jeg har 14 dollars.
Det går desværre ikke.
Vi skal have halvdelen.
Idiot.
Jeg nøjes med dem her.
Helt ærligt, jeg har slæbt mig en pukkel til.
De kan få to dollars. Jeg vil ikke have de andre.
Jeg forlanger ikke ret meget. Jeg gider bare ikke slæbe på dem mere.
Min kat er syg...
Jeg vil ikke have de andre. Der står folk i kø.
Du behøver ikke at være nedladende. I har faktisk ført mine bøger her.
- Og hvem er De? - Lee Israel.
Frøken Israel. Vi har eksemplarer af Deres seneste liggende der.
75 % RABAT
- Din uforskammede abe. - Fjern Deres skrammel fra disken.
- Frøken Israel. - Hej, Andrei.
- De skylder for tre måneder. - Undskyld. Jeg arbejder på sagen.
Jeg vil nødigt ringe til boligselskabet.
Kan du ikke give mig en smule snor? Det er lidt stramt for tiden.
Jeg er lige blevet fyret. Ren aldersdiskrimination.
De har boet her længere, end jeg har, og De har været god mod min mor.
- Bare De skaffer dem snart. - Det skal jeg nok. Tak.
Gider du i øvrigt ringe efter en skadedyrsbekæmper?
Jeg har et ulideligt flueproblem.
- Goddag, min egen. - Hej, smukke Jack.
- Må jeg bede om en øl? - Det ved jeg ikke. Må du?
Lee Israel?
Det er Jack Hock. Sidste gang jeg så dig, -
var vi begge behageligt berusede til en eller anden gyselig bogreception.
Det begynder at dæmre for mig.
- Du er venner med hende Julia... - Steinberg.
- Hun er desværre død. - Død i så ung en alder?
Eller også flyttede hun bare tilbage til forstæderne.
Jeg blander altid de to ting sammen. Nej, hun blev gift og fik tvillinger.
- Så var det bedre at dø. - Præcis.
Jeg har lige fået bleget tænder. Hvordan ser de ud?
- Hvorfor gjorde du det? - Tænder afslører ens alder.
Må jeg give en drink, selvom du er den feterede forfatter?
- Ja tak. - Craigy, en mere.
Jeg prøver at mindes den reception, du nævnte.
Og noget siger mig, der skete noget, men jeg kan ikke sætte fingeren på det.
Fordærvede rejer?
Jack Hock, sagde du?
Det er mig.
Den rapmundede rebel. Jack Hock med den store stok.
Jeg kommer nok i tanke om det.
Hvordan går du ellers og har det?
Jeg kan prale af at være blevet bandlyst fra Crosby Street Bøger.
Jeg er blevet bandlyst fra Duane Reade. Hele kæden.
Jeg har hang til rapserier. Det er alt sammen lagt bag mig,
men jeg har åbenbart et meget genkendeligt fjæs.
Nu skal jeg ud at køre med bus bare for at købe shampoo og aspirin.
Det er gas. Duane Reade er ikke de eneste apoteker i byen.
- Du pissede i et skab. - Hvabehar?
Du pissede i et skab.
Nu husker jeg det. Alle talte om den flotte engelske gentleman.
Tak.
Han var så stangvissen,
at han tog fejl af garderobeskabet og lokummet.
Du ødelagde pelse for tusindvis af dollars.
De gamle gimper fattede ikke en brik.
Deres klamme pelse var sjasket til i pis.
Der rendte hunde efter dem.
Jeg er glad for, at det morede nogen.
Andre har ikke talt til mig siden den aften.
- Fuck dem. - Skål.
- Har du arbejde, Jack Hock? - Jeg laver dette og hint.
Primært hint.
Jeg har noget virkelig god kokain, hvis du er interesseret.
Det er jeg ikke.
Jeg har det jo ikke hele tiden. Drenge er og vil blive drenge.
Desudenom, hvad med dig selv? Du er fuld midt om eftermiddagen.
Jeg er ikke fuld.
Det hedder ikke "desudenom", men "desuden".
Desudenom, lad os drikke videre.
Dagen er ung.
Skal du af næste gang?
79th Street. Hvad med dig?
Der kan jeg også stå af. Det passer mig fint.
Jeg så dig vist i Zabar engang. Du stod og råbte ad nogen.
De har elendig kundeservice. Jeg handlede der i årevis.
Deres brød er fremragende.
Hvor er det lækkert.
- Det smager vildt godt. - Helt vildt godt.
- Det er ham. - Hvem?
Ham narrøven fra Crosby Street Bøger.
- Hvor usandsynligt er det? - Du dufter så dejligt.
Papir og blyant, hurtigt.
Hvorfor?
- Kom nu. - Lige et øjeblik.
Sådan!
- Her bor jeg. - Nydeligt sted.
Det har set bedre dage. Hvad med dig?
Et par gader længere nede.
Det var ikke ubehageligt.
Ses vi i morgen?
Absolut.
"Lee, i dag skulle jeg have taget billeder sammen med Spence.
Det er en hård tid. Tak for din medfølelse og forståelse.
Kærlig hilsen Kate.
Tilgiv mig pletterne. Tårerne flyder frit for tiden."
Sikke en rørende undskyldning.
Den er enestående. Hvorfor vil De af med den?
Den fylder. Jeg er ikke synderligt sentimental.
Håndskrevet tilmed.
- Er De den kendte Lee Israel? - Findes der da andre?
Jeg har læst Deres biografier. De er en fremragende forfatter.
Tak. Det må du gerne minde mit forlag om.
Normalt er hendes breve lige så intime som en telefonbog, -
men det her er virkelig fint.
Hvad siger De til 175 dollars?
Jeg siger top.
Jeg ringede. Du ringede ikke tilbage. Skal jeg tage det personligt?
- Selvfølgelig. - Så ville jeg aldrig stå ud af sengen.
- Men det gjorde du heldigvis. - Jeg sætter mig hen til dig.
Jeg er ikke god til at forstå fine hentydninger.
En whiskysjus, Craig, og en omgang mere til ham.
Det lover godt.
- Er du i gang med en ny bog? - Om Fanny Brice.
Hvem?
Fanny Brice, sin tids største vaudevillekomiker.
Er du sikker på, du er homo?
BIBLIOTEK
Jeg har for nylig opdaget, at min fætter Sidney
var i besiddelse af denne lækkerbisken,
og så tænkte jeg, at den kunne have din interesse.
- Fanny Brice. En af mine favoritter. - Jeg skriver på en biografi om hende.
Så var det da spøjst, at Deres fætter havde det her.
Sagde hun ikke, at forkert er for andre mennesker?
Jo, det sagde hun.
Hvad synes du?
Det kan jeg godt sælge. Jeg kan give Dem 75 dollars.
Jeg ville gerne give mere, men indholdet er nu lidt kedeligt.
Sandt nok.
Kan jeg få pengene kontant?
Nu skal jeg se, om jeg har nok.
Det glæder mig, at De er i gang med en ny bog. Den lover jeg at købe.
Tænk, at Tom Clancy får tre millioner for sit højreorienterede machobras.
Det er løgn. Får den storskryder tre millioner?
Hvem der bare var en hvid mand, der ikke aner, han er fuld af gylle.
Jeg har selv forsøgt mig med at skrive noveller.
Ikke at jeg bilder mig ind, at de er noget værd.
Det indrømmede jeg bare ikke. De er formentlig elendige.
Det er de måske nok.
Eller måske ikke. Jeg vil godt kaste et blik på dem.
Mener De det?
- Jeg skal nok være ærlig. - Det tror jeg desværre gerne.
75...
Tom Clancy får tre millioner dollars for sin socialistforskrækkede propaganda.
Min formiddag har været lang nok i forvejen.
- Han er en bedrager. - Hvordan det?
Han drak sherry til din fest.
Ingen anstændig forfatter kunne finde på at drikke sherry.
Du må give mig et forskud på min Fanny Brice-bog.
10.000 dollars. Jeg er bagud med huslejen, og min kat er syg.
- Er det ikke det, man har en agent til? - Jeg kan ikke bare give dig et forskud.
Giv mig en grund til, at den nar får tre millioner, -
og du ikke kan give mig 10.000. Er du så dårlig en agent?
Toni, vær sød at lukke døren.
Frøken Israel og jeg skal tale forretning.
Ja, du skulle jo nødigt overhøre en voksensamtale.
Du skal få tre grunde. Nummer 1: Tom Clancy er berømt.
Vorherre bevares.
Du har skrevet nogle succesrige biografier,
hvor du gled i baggrunden til fordel for stoffet.
- Men ingen aner, hvem du er. - Fordi jeg udfører mit arbejde.
Nummer 2: Tom Clancy stiller op i radio og i tv.
Han signerer bøger. Han spiller spillet.
Du, derimod, har brændt hver en bro, jeg har bygget for dig.
- Det er sagen uvedkommende. - Nummer 3!
Ingen gider at læse om Fanny Brice.
Der er intet nyt eller sexet over Fanny Brice.
Jeg kan ikke give dig ti dollars i forskud på sådan en bog.
Jeg havde en bog på New York Times' bestsellerliste.
Det må da batte noget.
Lee, jeg har kendt dig i årevis, -
og tro mig, det gør ondt at sige det her.
Så fortæl mig, hvad jeg skal gøre. Jeg er nødt til at gøre noget.
Jeg vil tage bladartikler, morgenmadsæsker...
Okay, du har to muligheder.
Du kan blive mere omgængelig.
Tage en ren bluse på, holde op med at drikke, være beleven...
Det kan du fandeme ikke mene!
Det bliver der vist ikke noget af.
Eller du kan bruge tid på at bygge dit navn op.
Og så kan jeg måske begynde at skaffe penge til dig igen.
Og hvordan skal jeg bære mig ad med det?
Jeg er 51 år og foretrækker katte frem for mennesker.
Ikke just fræk og sexet, som du ynder at sige.
Skriv en bog med din egen stemme. Du har truet med at gøre det i ti år.
Det ville jeg hjertens gerne, men jeg har regninger, der skal betales,
og ingen eksmand, der overlod mig en seksværelses på Park Avenue.
En berømthed kan tillade sig at være et røvhul.
Men er man ukendt, går det ikke at være sådan en krampe, Lee.
Ingen vil smide penge efter forfatteren Lee Israel længere.
Jeg vil foreslå, at du finder dig noget andet at leve af.
Har sat mig for at skrive noget lort.
"PS:
Mit nyfødte barnebarn har arvet min gamle næse.
Skal jeg testamentere ham lidt ekstra til en ombygning?"
Det her kan jeg helt sikkert få meget mere for.
PS'et er jo ubetaleligt.
Hvad siger De til 350?
En af hver to gange dagligt.
Infektionen bør gå væk i løbet af et par dage,
men bliv ved med at give hende pillerne.
Og her er mælk til din mor.
Tak, frøken Israel.
Ingen årsag. Deres hår sidder nydeligt.
- Har De stadig insektproblemer? - Ja, der er døde fluer overalt.
- Jeg skal nok få det ordnet. - Tak.
Kære Billy. Jeg må desværre takke nej til din invitation, -
da Marlene har meldt sin ankomst her i weekenden.
Den snu, gamle prøjser er en af mine kæreste venner, -
omend hun uafladeligt himler op over sin fremskridende alder,
som var hun den første skønhed, der mærkes af tidens tand.
Kærlig hilsen Noël.
- Velkommen. - Goddag.
Jeg ved, I sælger samleobjekter og førsteudgaver.
Gælder det også maskinskrevne, signerede breve?
Ja, også det. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg ville høre, om disse kunne have interesse.
De er pragtfulde. Jeg er meget interesseret.
Min fætter har været samler. Han har bedt mig om hjælp
til at sælge ud af skattene, så han kan forsøde sit otium i Palm Beach.
Der er langt imellem breve, der rigtig formidler forfatterens personlighed,
men det gør de her.
Ja, det tænkte jeg også. Han var en snurrig herre.
Jeg kan give 200 for dem.
Jeg kan nok få det dobbelte andre steder.
Okay.
De har sikkert ret. Kom med en pris.
400 virker rimeligt.
Okay.
Har De kontanter?
Min fætter har lukket sine bankkonti. Det er kompliceret.
Det burde jeg have.
Har De mere, så kom endelig igen.
Jeg har velhavende kunder, der kommer her jævnligt, -
eller som jeg ringer til, hvis jeg har noget, de vil synes om.
Gerne.
En af mine købere har kendt Coward. Han vil elske de breve.
Virkelig? Hvor herligt.
Farvel.
Crosby Street.
Jeg skal tale med ham den høje. Det er mig.
Gudskelov! Det er Lillian Schuster fra fjerde.
Bygningen står i flammer!
Du godeste!
Kan De komme ind i opgangen? Min hund er derinde.
Flammerne slikker ud ad Deres vindue nu.
Det var underholdende.
Du er god til imitationer.
Jeg er flad som en kirkerotte. Har du en quarter?
Det her er jubeldruk, ikke selvmedlidenhedsdruk.
Det er svært at skelne, når det er sammen med dig.
Jeg har fundet en fidus, der betaler mine regninger, -
uden at jeg skal skovle lort, og det er en skøn følelse.
Skål på det.
- Vil du fortælle mig om det? - Nej. Du ville blive forarget.
Uha, du kender mig tydeligvis ikke ret godt.
Visse ting skal man gå stille med, også selvom det er helt genialt.
Kom nu ud med det.
Kan du holde på en hemmelighed?
Jeg har ingen at sladre til. Alle mine venner er døde.
Ganske uforsætligt er jeg havnet i lidt af en...
...forbryderbane.
Jeg kan ikke forestille mig, -
hvilken slags forbrydelse du kan have begået. Andet end modeforbrydelser.
Jeg forskønner-
dokumenter, om man vil.
- Forfalsker du checks? - Nej.
Breve fra prominente forfattere.
Ingen checks, bare breve?
Du forstår vist ikke markedet for enestående-
litterære samleobjekter.
Sikkert ikke.
Men hvor sjovt er det at forfalske papirer, der ender på biblioteket?
- Jeg sælger dem til samlere. - Hvor meget får du for dem?
Den hemmelighed er spildt på dig.
Jeg kunne have fået bedre respons på den fra en sten.
Hvem har du ellers fortalt det til?
Du er ikke den eneste, der ingen venner har.
Jeg mindes, du havde én.
- Hun var pisseirriterende. - Hvorfor?
- Hun krævede alt muligt af mig. - Hvad, penge?
Nej. Hun ville have, jeg skulle høre om hendes genvordigheder-
og lære hendes venner at kende og alt sådan noget pis.
Hvilken frækhed.
Jeg har ikke været i et forhold i årevis.
Det er vanskeligt i min alder. Jeg er ved at tabe håret.
Det er vist ikke derfor.
Netop den sætning her var særligt finurlig. Synes du ikke?
Jeg elsker hans skrivestil.
Og Dorothy Parkers. Ætsende vid, du ved.
- Ætsende vid er min religion. - Du slipper virkelig godt fra det.
- Socialt er det ikke meget bevendt. - Det kan vist ikke passe.
- Skal vi afregne? - Ja.
Jeg ved det. Kontant.
Her er mit nummer. Det vil sige butikkens nummer.
Hvis nu du en dag kom forbi og havde lyst til en kop kaffe.
Lyder fint.
Det kunne være hyggeligt.
- Du ligner lort. - Ditto.
Her ser du en måneds husleje.
Hvem er Malene?
Der står "Marlene". Der er ikke noget ved at vise dig noget.
Hvor meget fik du?
400 for to.
Det er lidt mere, end jeg lige har tjent.
Jeg har lige solgt en slat coke.
Her? Til hvem?
En eller anden skovl. Det var mest afføringsmiddel.
Vær sød at holde mig uden for dine lyssky affærer.
- Goddag, de damer. - Det var tarveligt sagt.
Sig mig engang, hvor sød er kanelstangen her?
Himmelsk. Er du utilfreds, guffer jeg den selv.
Og en kaffe til mig.
- Varmer du den til mig? - Selvfølgelig.
Hvordan vil du spise den med hans pik i munden?
Én ting ad gangen.
- Du har ingen skam i livet. - Det var ham, der begyndte.
- Tag endelig for dig. - Okay.
Nu, da vi begge to har penge, hvad skal vi så finde på?
Hvad mener du?
Gamble? Shoppe? Drikke? For du danser vel ikke?
Jeg foretrækker at bruge mine penge på noget fornuftigt
såsom madvarer eller tag over hovedet.
Vi må da gøre et eller andet. Livet er en jammerdal.
Lad os sætte os.
Tak.
Næste sang er tilegnet alle de agorafobiske junkier, -
der ikke kunne være her i aften.
Vi behøver ikke at blive her ret længe. Én drink?
Ja, det lyder fint.
- Whiskysjus? - Nu er jeg her jo.
To whiskysjusser, tak.
Her ser du signaturen. Bogen står til 60 dollars, -
selvom den nok er 150 værd.
Jeg håber ved Gud, de har sprut.
De har så afgjort ikke noget sprut.
Måske kan du score noget coke.
Hvad koster det der?
200.
Hvorfra ved man, det er ham, der har signeret det?
Det er autentificeret.
- Af hvem? - En autentifikator.
Pissemyre.
Se, der er kort.
Hejsa.
Hej. Er han ikke bare skøn?
- Eminent. - Bare så skøn.
Se lige den perle her.
Jeg har lige fået det ind.
Dorothy Parker.
- Jeg er født 30 år for sent. - Sådan har jeg det også.
Hvad koster det?
Vi skal ikke have noget. Vi kigger bare i dag.
Helt i orden. Jeg tager 600 for det.
Men bliver I fristet, skal I se jer godt for.
Det er ikke alle sælgere, der er lige så kritiske, som vi er.
Nogle går mere op i ægthed end andre.
Hvem skal vi passe på med?
- Ham der. - Med butterflyen?
Hold jer fra ham.
- Du knevrer for meget. - Hvad har jeg sagt?
Han er lige straks færdig, så går vi op til Dem.
Endelig. De fluer gør mig vanvittig.
Sikken stank. Jeg kommer igen, når her er blevet gjort rent.
Hvad foregår der derinde?
- Hvad? Ikke noget. - Her lugter rigtig fælt.
Tror du, jeg er døv? Jeg hørte dem godt.
Så lad mig muge lidt ud.
Det generer mig ikke, Lee. Lad mig komme ind og hjælpe til.
Åh gud!
Det var de sidste.
Jeg har brug for en pause.
- Hallo? - Er det Elaine?
Hvem er det?
- Hvem er du selv? - Det var dig, der ringede.
- Hvad hedder du? - Hvad hedder du selv?
Harrison fucking Ford. Hvem fanden er du?
Roush Agenter.
Er Marjorie til stede? Det er Lee Israel.
Hun er desværre optaget lige nu.
Javel ja. Vil du være sød at sige, jeg har ringet? Tak.
- Roush Agenter. - Det er Nora Ephron her.
Lige et øjeblik.
Hej, Nora.
- Har du tid? - Naturligvis. Skønt at høre fra dig.
Din starfucker! Er det i ét ord eller to?
Hvem er Elaine?
Det rager ikke dig.
Det er blevet flot, ikke?
Nydeligt.
Det bliver 35,50, frøken Parker.
Kære Joshua. Allan har bedt mig undskylde.
Jeg har tømmermænd af babyloniske proportioner.
Jeg må have sagt noget slemt.
For at undgå flere anstrengelser fremover overvejer jeg-
at få trykt breve med ordlyden: "Kan du tilgive mig? Hilsen Dorothy."
Men indtil da, kan du tilgive mig? Hilsen Dorothy.
Kære Ralph. Kære Timothy. Kære Germaine.
Gertrude Stein forstod sig på roser, men tog ganske fejl af Californien.
Hun sagde, der ikke var et dér, men jeg lover dig, at det er der.
Hilsen Dorothy Parker.
Kære Edith. Den gyselige, gamle tyran Joe Kennedy-
ruinerede Gloria Swanson ved at lokke hende væk fra Paramount.
Kære Sidney. Jeg anede ikke, at du kendte Dottie Parker.
Et tragisk tab, men det var under optræk i årtier.
Har De fået job som servitrice?
- Nej, jeg har røvet en bank. - Frøken Israel...
- Goddag, fru Ungur. - Tak for småkagerne.
De var gode, ikke?
Ikke helt så gode som Deres chokoladebabka.
Det skal jeg skrive mig bag øret.
Bed Deres søn være nådig mod mig. Man sparker ikke en gammel hund ud.
- Kærlig hilsen Lillian Hellman. - Edna Ferber. Dorothy Parker.
- Judy Holliday. Louise Brooks. - Marlene Dietrich.
Med venlig hilsen Noël Coward.
- Er det dig, der hedder Lee? - Frøken Israel.
Alan.
Hvad har du med?
Meget vittigt, ikke sandt?
Hun var noget af en rappenskralde.
Hun var en vældig stor personlighed.
Og hun var til damer, har jeg hørt.
Er du sikker på, de er ægte?
Det går jeg ud fra.
De fleste tror alligevel på alt, hvad man bilder dem ind.
Og folk elsker det her bras. Personligt fatter jeg det ikke.
Skål for Fanny Brice, Noël Coward og Dorothy Parker.
Må deres begavelse leve videre.
Og skål for Lee, en fremragende forfatter, der dog stadig er i live.
Det kan der laves om på.
Ville det ikke være vildt, hvis folk solgte dine breve efter din død?
- Hvorfor skulle jeg ønske det? - Vi dødelige forsvinder jo bare.
På den måde ville du bestå.
Det kan være lige meget. Bare nogen vil fodre min kat.
Jeg skal nok fodre den.
Tak.
- Har du skrevet noget om dig selv? - Nej. Jeg er ikke særlig interessant.
Det synes jeg da. Gør det i stedet for at vente på en andens biografi om dig.
Du er meget smigrende, Anna.
Jeg fatter ikke, jeg gør det, men...
Her er en af mine noveller.
- Du har taget den med. - Jeg ved godt, det er dumt.
Nej, jeg skal nok læse den.
- Jeg har kun taget nogle få kurser... - Pyt med det. Jeg er beæret.
- Du bruger briller. - Det er jeg begyndt på.
De er pæne.
Jeg vidste ikke helt med stellet.
Det er flot.
Mit syn var ellers fejlfrit.
Hader du ikke at blive ældre og se dine dele forfalde?
- Det er du for ung til. - Sludder.
Jeg troede, jeg ville have nået mere på dette tidspunkt i mit liv.
Du skal bare drikke mere spiritus.
Desuden ejer du jo butikken.
Jeg arvede den.
Det er ærlig talt mere et åg, end jeg havde regnet med.
Min far var meget stolt af den. Nærmest for meget.
Jeg prøver at leve op til det.
- Hvor er du vokset op? - Woodside, Queens.
Mine salige forældre bor i Florida.
Og så har jeg en tosset bror, der bor på Long Island.
Hvad med dig?
Jeg er enebarn, men jeg ser meget til et par af mine kusiner.
Jeg har vist også et par kusiner et sted.
- Du er ikke det store familiemenneske? - Nej, jeg holder af at være alene.
Men ikke evig og altid. Nu sidder du her sammen med mig.
Jeg kan altid bruge en at svire med.
Tak. Det var hyggeligt. Jeg er vist en smule snalret. Hvad med dig?
- Der skal en del mere til. - Har jeg blameret mig?
Som Dorothy sagde: "Kan du tilgive mig?"
Sagde jeg noget forkert?
Nej. Du sagde ikke noget forkert.
Godt.
Det var hyggeligt.
Ja, det var det.
Det er altid dejligt at få en ny ven.
Bestemt.
- Ses vi snart igen? - Når jeg har læst din novelle.
Jeg har travlt for tiden,
så jeg ved ikke, om det bliver lige med det første.
Det gør ikke noget.
- Godnat. - Godnat.
Kære Lee. Vær nådig. Anna.
Min kære dreng. Jeg nød vores samtale i fulde drag,
og artiklen gjorde mig på ingen måde vred.
Min karrieres endeligt har været på trapperne i årevis.
Trods det venter jeg at gense dine rubinrøde læber i Blue Harbor,
dersom min ånd sygner hen.
Din hengivne og forventningsfulde
Noël.
- Det er virkelig et fund. - Det mente jeg også.
Som De ved, har jeg sikkert allerede en køber til det.
Jeg ringer til ham, så snart De er gået.
Marlene Dietrich-brevet sendte jeg til Los Angeles.
Jeg blev kontaktet af en samler derovre.
Herligt. Gør I det? Sælger I samlere imellem?
Ja da. Der findes en hel verden af underhåndshandel, -
som jeg sjældent begår mig i.
Der findes mange særlinge i denne branche.
En overgang var der jo sagen om Hitlers dagbøger.
Kan De huske den?
En forbrydelse.
Det er ikke alle, der har lige meget respekt for talent og historie, -
hvis De forstår, hvad jeg mener.
Lee?
Du burde få dig et nyt badeforhæng.
Skal vi nu diskutere indretning?
- Hvem har givet dig tæv? - Jeg var selv ude om det.
Jeg havde ikke penge nok, og det opdagede jeg først, -
da det var for sent.
Det vil jeg helst ikke forstå.
Førhen slap jeg af sted med hvad som helst.
Tror du, der kommer et ar?
Jeg havde mistet mine nøgler, så jeg kunne ikke komme ind i min lejlighed.
- Hvad? - Hvor ligger den lejlighed?
Den lå på 92nd Street
og siden på 96th Street.
Du...
Du kan sove på min sofa.
Tak.
Er I klar til at bestille?
En burger, rød, med løg.
Det samme til mig, tak.
Ville du ikke have en steak? Bestil en steak.
- Mener du det? - Han skal bede om en steak.
- Skal du ikke også have en steak? - Det er dig, der skal have steak.
Skirt eller T-bone?
En T-bone, rosastegt, til ham, og så en omgang mere.
Hvordan har du hutlet dig igennem så længe?
Du må ikke undervurdere tindrende, blå øjne
og en smule rendestenskløgt. Det kommer man langt med her i byen.
Omend jeg vist har nået grænsen for min formåen.
Men hvem ville du gerne være? Hvad var din egentlige plan?
Det ved jeg ikke.
Jeg regnede med at finde ud af det undervejs,
og det lykkedes nogenlunde. Jeg fortryder intet.
Det kan ikke være rigtigt.
Du mener, hvorfor jeg ikke har talent for plagiat ligesom dig?
Tror du, jeg plagierer?
Jeg er faktisk en bedre Dorothy Parker end Dorothy Parker.
Skål på det.
- Fødderne ned fra sofaen. - Se dog lige på den.
Det er ikke noget herberg.
Værsgo.
- Hvor gammel er hårbollen egentlig? - Hun er 12.
Det er eddermame gammelt. Hvad er det i katteår?
Det er Paul fra Armada Bøger.
Har De mulighed for at komme forbi i morgen?
Jeg har nogle spørgsmål angående det seneste Coward-brev, jeg købte.
Vær sød at komme forbi eller ringe snarest muligt.
Det er vigtigt.
Tak, fordi De kom forbi med den.
Hej, Lee.
Hvad er problemet?
Som De ved, har jeg en kunde, der har kendt Noël Coward.
Og han hævder, -
at Coward aldrig ville have været så utvetydig,
som tilfældet var, angående sine præferencer.
Det var forbudt dengang.
Det lader altså til, at brevet er en forfalskning.
Jeg er rystet. Min onkel ville blive forfærdet.
De mener Deres fætter.
Ja. Min fætter...
Min fætter har altid været som en onkel for mig.
Jeg har også fået en opringning fra Los Angeles.
Et af Deres breve har angiveligt skabt en del postyr-
på et samlermarked derovre.
Jeg er ked af at sige det, men De er kommet på en liste.
- En liste? - Folk er på vagt.
Sådan er det.
Man vil ikke købe fra Dem længere.
Hallo?
Alan?
Du har fået mine beskeder. Det er pænt af dig at komme.
Jeg har gravet nogle pragtfulde Faulkner-breve frem.
Det var ikke derfor, jeg ringede. FBI har været og tale med mig.
- FBI? - De ville udstyre mig med mikrofon.
Det vil jeg ikke gøre mod dig. Jeg er et anstændigt menneske.
Og hvis de beder mig vidne, skal jeg nok lyve.
Men du skal betale mig 5000 dollars.
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Bare rolig, jeg stikker dig ikke.
Det er vel nok storsindet af dig.
Jeg har ikke 5000 dollars.
Du er en kløgtig dame.
Find på noget.
- Velkommen til. - Tak skal De have.
Min bedstemor er lige død, og jeg fandt disse i hendes skab.
Og så tænkte jeg på, om de kunne have Deres interesse.
- Edna Ferber. - Har De hørt om hende?
Ja da. Hun skrev den der film med James Dean.
Det har jeg ikke så meget forstand på.
Har man kendt magen. Sikke nogle skønne nipsting.
Så bedstemor samlede på breve?
Jeg kender ikke de omtalte personer, men de må vel være noget værd.
Og hvorfra vidste du, jeg køber den slags?
- Gør du? - Ja.
Du kan få 50 dollars per styk.
Det er vist lige i underkanten.
En butik i Brooklyn tilbød mig 200 dollars for ét.
For ét? Hvorfor solgte du det så ikke til dem?
Jeg afskyr brokvartererne.
Jeg er virkelig god til det.
- Hvornår har du sidst været udenfor? - Hvad fik du?
Det første sted fik jeg 600 dollars. Den næste fyr gav mig tusind.
Snart kan du bestikke idioten med hans egne penge.
- Han gav mig tusind dollars. - Var han mistænksom?
Ikke en skid. Jeg har altid haft en skuespiller i maven.
Hvor meget sagde du, han gav dig?
Stjæler du fra mig?
Nej da. Hvad var det, jeg sagde?
Han gav mig 1400 plus 600.
- Var det ikke det, jeg sagde? - Nej, det var det ikke.
Du stjæler fra mig, og du aner ikke engang, hvad det er, du sælger.
Okay, jeg begik en bommert.
Okay? Her, her.
Det er litterære perler.
Unikke og omhyggeligt formulerede åndrigheder.
De er ikke bare papirark.
De er portaler til en bedre tid
og et bedre sted, hvor folk stadig agtede det skrevne ord.
- Okay, jeg er med. - Er du det?
Så vis noget respekt for det, du sælger, for det er mine ord.
Tjo...
Hvad?
Jeg mener...
Du efterligner andre mennesker. Ganske dygtigt, men helt ærligt...
Ingen gider at købe Lee Israel-breve.
Stjæler du fra mig igen, slår jeg dig kraftedeme ihjel.
Forfalskninger udbudt til salg. Henvendelse kan rettes til FBI.
- Har det tilhørt Deres bedstemor? - Jeg fandt det i hendes kuffert.
- Tror De, det er ægte? - Det ser sådan ud.
Men der er forfalskninger i omløb,
så jeg er nødt til at få det autentificeret, før jeg køber det.
Du tog det vel med tilbage?
- Det kunne jeg da ikke. - Efterlod du det der? Din idiot.
- Hold op med at kalde mig idiot. - Jeg ryger i spjældet.
Jeg kan lige så godt begå selvmord. Du kan ikke fortsætte med det her.
Vi kan da ikke stoppe nu.
Alle er i alarmberedskab. Jeg får aldrig skrabet de penge sammen.
Du kunne også stjæle flere ægte breve, og så kan jeg sælge dem videre.
Det var rent held, jeg fandt dem.
Hvor er de ægte breve så endt?
I arkiver og på museer, -
hvor man skal kunne bevise, at man laver research.
De lukker ikke hvem som helst ind.
Dig vil de lukke ind. Du er en berømt forfatter.
Du stjæler brevene, kopierer dem, -
bytter dem ud med kopierne og sælger originalerne.
I mine langfingrede dage-
udså jeg mig altid ting, der blev solgt i æsker, såsom tandpasta.
Når alle så kiggede væk, tog jeg tandpastaen ud af æsken, -
puttede den i lommen og byttede den ud med en brugt tube.
Hvis nogen fattede mistanke, -
kunne de jo se på hylden, at der ikke manglede noget.
Win-win, smukke.
- Ikke for butikken. - Hvad mener du?
Der er ikke noget win-win over den historie.
- Du er en værre lyseslukker. - Spis dine nudler.
Hun skal have rent vand og to piller to gange dagligt.
Og de skal knuses ned i...
Stop det der. De skal knuses ned i maden, som jeg viste dig.
Ikke noget med at snage.
Ikke ligge i min seng, og ingen rygning.
Okay.
- Kan jeg hjælpe Dem? - Forhåbentlig.
Jeg skriver en bog om forfattere og alkoholisme herunder Lillian Hellman.
Her er min kontrakt med forlaget.
Jeg er primært interesseret i mere personligt arkivmateriale.
Al slags korrespondance. Breve, dagbøger, notater.
De får, hvad vi har.
Jeg sagde, det skulle autentificeres. Han virkede temmelig nervøs.
Ser det her bekendt ud?
Ja, det købte jeg af hende.
Hejsa.
Hvorfor samler du på gamle skrivemaskiner?
Det er svært at forklare. Det er mit arbejde.
Jeg inviterer sjældent folk med hjem. Jeg er meget privat anlagt.
Du er vist heller ikke nogen tv-narkoman.
Det æder hjernen op. Jeg læser bøger.
Hej, mis.
Hvad har du der?
En smule coke, en smule tjald-
og smulerne af mig selv.
Lad os få gang i festen.
Hallo?
- Er det Elaine? - Nej.
- Er hun hjemme? - Nej. Vil du lægge en besked?
Ja, det er Lee Israel.
Aha.
- Og hvem er du? - Jeg hedder Marie.
Okay, Marie.
Vær sød at fortælle hende, jeg har ringet. Samme nummer.
Tak.
Hvor er den åndssvage kat?
To.
Mis, mis, mis, mis!
Jersey.
Kom og få mad.
Kom nu.
Endelig.
Goddag.
Lillian Hellman-kassen, jeg arbejdede med i går.
Bogen om fordrukne forfattere. Hvem skal De ellers skrive om?
Jeg skal altså nå en bus.
Naturligvis. Nu skal jeg hente den.
Værsgo. Undskyld hastværket. Jeg bliver så nervøs, når jeg rejser.
Pyt, det bliver jeg også.
Tak.
Jack?
Jersey, så er mor her.
Hvad har han gjort ved vores hjem?
Hvor er du?
Hejsa. Leger du gemmeleg?
Pis også.
Jeg ved godt, det ikke ser for godt ud...
Forsvind.
Jeg kunne ikke modstå ham. Han er bare så henrivende.
- Forsvind med dig. - Hvorfor?
- Hvad er der sket? - Min kat er død!
- Hvad? - Hvad er det, der foregår?
Så skrub dog for helvede ud af mit hus!
- Søde, jeg kan forklare... - Det er sgu for bizart til mig.
Lee, det er ikke min skyld. Det må være sket lige nu.
Forsvind. Forsvind!
Jeg gjorde altså, som du...
Hej, frøken Israel.
Har Jersey det godt?
Åh nej, det gør mig ondt.
Jeg har ikke nogen baghave, så jeg vidste ikke, hvad jeg skulle stille op.
Helt okay. Det kan vi tage os af.
Tak, fordi du gad komme.
- Det lød vigtigt. - Det er det også.
Man skulle tro, du havde taget Jersey med.
Hvordan har den gamle strigle det?
Det var det, jeg ville fortælle dig.
Hun er død.
Og eftersom hun var en gave fra dig...
Var hun det?
Jeg knyttede mig for meget til hende.
- Skal du have en ny? - Nej.
Jeg kan ikke erstatte hende. Det ville ikke føles rigtigt.
Måske hen ad vejen.
Jeg kommer stadig på Aunt Eleanor's med jævne mellemrum.
Det sted har jeg ikke skænket en tanke i årevis. Ligger det der stadig?
Det er helt uforandret.
Der er bare kommet andre katte til.
Bor du stadig på 82nd?
Hvor skulle jeg ellers bo?
Er du okay? Du ser sådan ud.
Jeg har kæmpet for at overleve.
Sover du ordentligt, Lee?
Noget uregelmæssigt.
Jeg skulle være blevet
til noget mere end det her. Skulle jeg ikke?
Så var det derfor, du ville tale med mig.
Nej, jeg havde brug for at tale med dig.
Jeg er i krise, og du kender mig.
Nej. Der var en mur mellem os, jeg ikke kunne trænge igennem.
Jeg prøvede. Det gjorde jeg sgu, Elaine.
Sammen med dig prøvede jeg mere end med nogen anden.
Gu gjorde du ej. Du gjorde alt for at opretholde en distance.
Du løj, du drak, du var selvoptaget...
- Ingen er vel fuldkommen. - Du havde det elendigt.
- Nej. - Jo, du havde.
Jeg prøvede at vinde din tillid. Til sidst gav jeg simpelthen op.
Det ville jeg ønske, du ikke havde gjort.
Du behøver ikke at gå endnu.
Det er ikke længere min opgave at tale dig væk fra afgrunden.
Det er udmattende.
Jeg skal til undervisning.
De kan autentificere, så tosset de vil. De er ægte.
Lee, skal vi aldrig tale om det? Jeg er frygtelig ked af det.
- Bagefter tager du direkte herhen. - Jeg skal nok gøre alt godt igen.
Og få en kvittering, så jeg kan tjekke beløbet.
Kom nu. Hvor længe vil du give mig den kolde skulder?
Jeg stolede på dig.
Det er ikke noget, jeg har for vane, og du har mindet mig om hvorfor.
Lee, jeg sværger, jeg tog mig godt af katten.
Det var et forfærdeligt uheld.
Vi fortsætter samarbejdet, for jeg har ikke andet valg.
Men vi er ikke venner, og det har vi vist aldrig været.
Lee...
Du skal ikke ødelægge det her, ligesom du ødelægger alt andet.
Du sælger de papirer og giver mig en kvittering på det.
Jeg vender tilbage efter salget.
Er de ikke pragtfulde? De skal nok vække begejstring.
Jeg trænger til en mere.
Det kan diskuteres.
- Hvad skal De have for dem? - Jeg havde tænkt mig 300 per styk.
Har De kontanter?
Der er 500. 600.
Mange tak.
Nej. Jeg venter på nogen. Det er tydeligt afmærket.
Jeg tænkte, det var tyvekoster, men jeg ville ikke spørge.
Hun bad mig sælge dem for at gøre hende en tjeneste, -
og det sagde jeg ja til.
En tjeneste? Får De ikke en andel?
En beskeden en. Meget beskeden.
Nu er det nok.
Jeg har luret ham.
Lee Israel?
Agent Solanas og agent Doyle.
Vi er her for at indstævne Dem for en anklagejury.
Retsmødet finder sted to uger fra dags dato.
Vi har afhørt Deres ansatte, Jack Hock. Han samarbejder,
og det samme gør dem, De har handlet med.
Hr. Hock kræver, at De undlader at kontakte ham-
eller genere ham på nogen måde.
Det forbydes Dem at tilintetgøre bevismateriale, der angår sagen.
Hovedpine?
Dundrende.
Det forstår jeg godt.
Sagen ser temmelig grel ud.
Det ender nok med noget tid bag tremmer.
Når det så er sagt, er brevene aldeles fremragende.
Især Louise Brooks-brevet.
Tak.
Hvis jeg skal føre Deres sag, må De ordne visse ting inden retsmødet.
Hvad?
Stramme Dem an. De skal få Dem et job
og udføre samfundstjeneste for at vise, hvor brødebetynget De er.
Hvilken slags samfundstjeneste?
- Noget med børn. - Vorherre bevares, nej.
Så dyr eller syge mennesker.
De skal vise, at De har indledt et nyt liv.
Og så skal De på afvænning.
Må jeg spørge om noget?
Alle dem, jeg har solgt til...
...ved de alle sammen besked?
Ja, det gør de formentlig.
Men lige nu er det Deres mindste bekymring.
Hun har søgt arbejde som manuskriptredaktør-
og har allerede udført godt 40 timers samfundstjeneste
på et katteinternat.
Inden jeg afsiger min dom...
Har De i løbet af det seneste døgn indtaget stoffer, piller eller alkohol, -
der kan hæmme Deres evne til at forstå, hvad der foregår?
Nej.
Har De noget at tilføje, inden jeg afsiger Deres dom?
Ja.
"Jeg har levet med voldsom skyldfølelse
og angst i mange måneder."
Ikke så meget fordi jeg følte, jeg gjorde noget forkert,
men fordi jeg konstant var bange for at blive afsløret.
Jeg kan ikke decideret påstå, at jeg fortryder mine handlinger.
Lee...
Det gør jeg altså ikke.
På mange måder har det været
den bedste tid i mit liv.
Det er det eneste tilfælde...
...i nyere tid, hvor jeg har været stolt af mit arbejde.
Men det var jo reelt ikke mit arbejde, vel?
Hvis jeg havde stået ved mit arbejde, -
ville jeg have
løbet risikoen for at blive udsat for kritik.
Og det er jeg for stor en kryster til at turde.
Og jeg mistede min kat.
Hun var formentlig den eneste, der nogensinde har elsket mig.
Og jeg mistede min ven.
Nok var han en idiot, men han-
tolererede mig.
Og han var godt selskab.
Jeg tror, jeg har indset, at jeg...
...ikke er en rigtig forfatter.
Og at det...
...i sidste ende...
...ikke var det værd.
Det mener jeg.
"Jeg vil acceptere rettens afgørelse-
og afsone den dom, jeg måtte få...
...med bevidstheden om, at jeg har fortjent...
...min straf."
Lee Israel, De idømmes fem års betinget fængsel-
samt et halvt års husarrest.
De må kun forlade Deres bopæl for at tage på arbejde, -
udføre samfundstjeneste og besøge Anonyme Alkoholikere.
De må ikke forlade delstaten eller omgås kriminelle, -
og De skal godtgøre Deres ofre efter Deres formåen.
Tak, høje dommer.
Det er positivt.
Yderst rimeligt.
Godt.
Kære Lee. Vær nådig. Anna.
Tak, fordi du ville komme.
Det var temmelig ubelejligt. Jeg måtte flytte nogle møder.
Må jeg byde dig en drink?
Ikke i dag.
Min nye medicin får gin til at smage af mundskyllevæske.
Så går det sjove ligesom af.
Du indgik vel en aftale?
- Gav det pote at stikke mig? - Tre års betinget.
- Du er i det mindste på fri fod. - Det er du også.
Nej, jeg sidder til AA-møde på 10th Street lige nu.
Undvegne forbrydere.
Jeg begriber ikke, hvad der kan være så vigtigt,
at Lee Israel slugte sin stolthed og bad om at mødes med mig.
Spyt ud.
Jeg overvejer at skrive en bog. Om alt det, der er sket...
...om det, jeg har gjort, og om dig, hvis du giver mig lov.
Fandeme nej.
Hvad ville min fyr ikke sige, hvis han hørte om mine lyssky affærer?
Vores forbrydelse er ikke engang på din topti over lyssky affærer.
Fair nok.
Men jeg vil ikke omtales i en bog. Jeg er meget privat anlagt.
Jeg er nødt til at gøre noget. Jeg trænger til at skrive igen.
Hvad med Fanny... Price?
Hun hed altså Brice.
Hvor gyseligt det end lyder, -
så føler jeg mig kaldet til at skrive om os.
Jeg er stadig gal på dig. Du behandlede mig som skidt.
Du er ikke noget rart menneske.
Det er vi enige om.
Du er sikkert også gal på mig.
Hvis du ikke så så sølle ud, ville jeg nok være det.
Jeg vidste, det ville ramme mig før eller siden.
Du har jo også kneppet det halve af Manhattan.
Det skal stå på min gravsten.
Vil du ikke skrive, jeg var 29?
Med fejlfri hud. Få mig ikke til at lyde dum.
Tak.
Jeg skal til et bestyrelsesmøde.
Chaufføren holder og venter.
Det søde millionærliv.
Hvad?
Jeg fik bare sådan lyst til at spænde ben for dig.
Du er en rædderlig so, Lee.
I lige måde, Jack.
Jack fortalte mig aldrig, hvilken plade han stak
som forklaring på, hvor han havde brevene fra.
Han ville heller ikke høre mine forslag til en forhistorie.
Det vigtigste var også, at det kørte for ham.
Han fik altid den pris, han forlangte.
Hans røverhistorier holdt mig med huslejepenge
og hans mund fuld af store, flotte, usædvanligt hvide tænder.
Min ven har snart fødselsdag.
Han ville elske det brev fra Dorothy Parker i vinduet.
Det er også en lækkerbisken.
Hvad går sådan et brev for?
Det koster 1900 inklusive ramme, og der følger ægthedscertifikat med.
Følger der ægthedscertifikat med ægthedscertifikatet?
Jeg kan forsikre Dem, det er ægte. Ingen kunne skrive som frøken Parker.
Hverken før eller siden.
Min gode mand, jeg sender Dem en mismodig hilsen fra det hinsides.
Jeg kan forstå, at De sælger mine private breve for knap 2000 spir.
Stakkels Lee Israel fik blot en brøkdel af det beløb, -
da hun solgte dem til en, der siden solgte dem til Dem.
Jeg håber ikke, dette brev påvirker salgsprisen på Deres kostbare vare.
Som jeg som bekendt mumlede umiddelbart efter min kremering:
"Undskyld, jeg støver."
Venligst, Dorothy Parker.
Lee forfalskede og solgte omtrent 400 breve.
To af forfalskningerne blev taget med i en biografi om Noël Coward i 2007.
De blev bortredigeret til andet oplag.
Nora Ephron skrev til Lee og forlangte, -
- at hun holdt op med at udgive sig for hende telefonisk.
Da Lee senere i livet blev indkaldt som nævning, svarede hun:
"Jeg er tidligere dømt og dermed uegnet til nævningetjeneste.
Hvem har sagt, at forbrydelse ikke betaler sig?"
Jack Hock døde 19/10 1994.
Han var blevet passet og plejet på et center for aids-patienter.
New York Times skrev om Lees bog, "Can You Ever Forgive Me?":
"En snusket og aldeles formidabel bog."
Tilegnet Leonore Carol Israel 3. december 1939-24. december 2014
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2018